Stați !
Cineva trebuie să spună ceva frumos despre prietenul meu, Herb.
Așa că o să încerc eu.
L-am urmărit pe Herb Lee în toată cariera mea de scriitor.
L-am urmărit la trei edituri, l-am urmărit când a înființat-o pe a sa.
E jenant să ai atât de multă nevoie de editorul tău.
Atât de mult l-am urmărit !
Mă bucur să anunț că el m-a urmat în Central Connecticut, mulțumesc.
Nu te-am urmat, făcusem trei infarcturi.
A fost un atac împotriva senilizării.
Orice te-ar fi adus în comunitatea de bătrâni Marigold,
Mă bucur că ești aici, aproape de casa mea.
Cât timp Pippa face mielul ăla, eu aș face orice.
Îți sunt și ajutor la golf, dacă e nevoie.
În regulă, atâta timp cât nu trebuie să joc golf.
Stați puțin ! Încă ceva.
Vreau să mai spun ceva.
O știu pe Pippa Lee de 25 de ani.
Cred că n-o s-o cunosc niciodată cu adevărat.
E un mister, o enigmă. Generoasă, atentă, frumoasă, inteligentă.
Simbolul unei soții de artist.
- Despre ce vorbești ? - Așa ești.
Cine e artistul ăsta cu care e măritată Pippa ?
- Exact ! - Asta voiam să spun și eu.
Singura soție de artist rămasă în lumea modernă,
Dar a ajuns soție de editor.
Pentru Herb, Pippa și noua lor vila ciudată.
Am trei poezii noi.
Minunat ! Dacă vrei să le arăți cuiva obiectiv,
Mi-ar plăcea să le citesc.
Serios ? Ar însemna mult pentru mine, Herb.
Aș vrea ca Sam să nu mai spună că tata s-a mutat ca să fie lângă el.
Mamă, e satiric. Și nimic n-o să-i afecteze mândria lui Herb.
Dar eu îmi fac griji pentru tine.
E momentul pentru desert !
Herb, care e motivul pentru care te-ai mutat aici ?
Am vrut să-mi fac viața mai simplă.
Am lichidat tot, pentru că atunci când voi muri,
Pippa și copiii să obțină totul, fără să ia guvernul nimic.
Credeam că-ți place să plătești impozite.
Recunosc că-mi place casa asta. E așa de ușor !
Mă bucur că asta e părerea ta.
Dar mă întreb câți oameni au murit aici.
Problema e că te adaptezi prea ușor.
Ești o enigmă a adaptării.
Sinceră să fiu, m-am săturat să fiu o enigmă.
Vreau să fiu cunoscută.
VIEȚILE SECRETE ALE PIPPEI LEE
Ca mulți oameni, am avut mai multe vieți.
Va trebui s-o luăm de la început.
- Respiră ! - Taci !
- Văd capul. Împinge ! - Du-te dracului !
Nașterea mea a fost marcată de mai multe evenimente neobișnuite.
În primul rând, eram acoperită de blană blondă.
- De ce e blănoasa ? - Nu-ți face griji.
Când un copil se naște târziu, are timp să i se dezvolte părul rezidual.
E de pe vremea când eram maimuțe.
Am născut o maimuță !
O să fie o fetiță frumoasă.
Părul e rezidual, așa cum i-am spus și soției.
Îmi pare rău dacă te simți jignit, părinte,
dar credem că în urmă cu multe milioane de ani,
oamenii erau acoperiți de blană.
Știu asta.
E copil sau animal de casă ?
Suky știa că starea mea n-are legătura cu evoluția.
Era vina ei. Pentru că mama avea un secret.
Păcatul ei personal.
- Ce faci ? - Bine.
Ți-e greu să trăiești în Wrinkleberry ?
E ciudat să am atât de mult timp liber.
Casa asta o să fie ușor de întreținut.
Dar pot să lucrez în scopuri caritabile.
- Vrei să ne mutăm în oraș ? - Abia am vândut apartamentul.
- Putem luă altul. - Vorbești serios ?
Nu pot să cred că ăsta e capătul drumului.
Mie mi se pare romantic.
S-o luăm de la capăt, doar noi doi, cu lucruri puține.
Trebuie să iei mereu partea bună a lucrurilor ?
- Vrei ceva ? Suc de morcovi ? - Nu-i nevoie.
Ce brânza era cea de ieri, de la prânz ?
Vacherin. M-am bucurat că am găsit la magazin.
Ador brânza aia.
După ce mi-am pierdut blana, mama a fost atât de ușurată,
că a devenit obsedată de aspectul meu.
A urmat un curs de desen La primărie,
doar ca să mă poată picta.
Ai ochi frumoși.
Cred că Dumnezeu a luat tot ce aveam noi mai bun
și a adunat în chipul tău.
Nu te mișca ! Aproape am terminat.
Fir-ai...
Mă îmbraca în îngerași, cowboy, vedete de film.
Eram cel mai de preț bun al ei.
- Cine mai are cheie ? - Femeia care face curat.
Nu cred că dra. Fanning a intrat cu niște prieteni
ca să mănânce tort de ciocolată, la miezul nopții.
Oamenii de la întreținere ?
Crezi că eu am făcut asta ? Crezi că o iau razna ?
N-am spus asta.
- Bună ! - Uite-o ! Bună, scumpo !
Bună, tată !
- Arăți excelent ! - Mulțumesc.
Mor de foame. Pot să mănânc friptura de miel ?
Mănânci ce vrei. Vrei să bei ceva înainte ?
Da. Ben spune că o să ajungă abia mai târziu,
așa că putem comanda fără el.
Bine. Astea sunt variantele preliminare, dar...
- Doamne ! - Înțelegi tu.
Incredibil ! Fantastic !
Unde erai când ai făcut asta ?
Am așteptat acolo. Știam că se întorc.
Emana forța. Uită-te la asta.
- Ce puternice sunt ! - Minunate !
Erai singură când le-ai făcut ?
- Nu, aveam un ghid. - Ați avut un ghid ?
- Am mers cu Giles Openheim. - Cu Giles Openheim ?
- Cum ai reușit asta ? - M-a adoptat, oarecum.
Ai auzit de fotograful care a fost împușcat în Baghdad,
Săptămâna trecută ?
- Ați auzit de bombă ? - Ben, mai taci !
Ce bomba ?
Era cu Openheim, când au auzit un șuierat.
El voia s-o ia la stânga, dar ea a văzut o alee la dreapta
și l-a tras acolo, când a explodat bomba.
S-au întors și au văzut că dacă o luau spre stânga
ar fi fost făcuți praf.
- Acum se crede nemuritoare. - E cu totul greșit.
- De ce nu poți să taci ? - Nu știu.
Toată lumea știe că ești tare, dar trebuie să ai grijă.
Folosește-ți bunul simț.
Dar o fac. Tată, nu se poate să nu mă întorc.
Dacă ai fi văzut ce-am văzut eu, ai simți același lucru.
Ai vrea să le redai acelor oameni o urmă de demnitate.
Ai grijă !
Mă duc la Baghdad sâmbăta. Voi ce faceți ?
Am găsit o carte, o vacă bună de muls.
De când spui "vaca bună de muls" ?
N-am mai spus asta pentru că n-am găsit așa ceva.
Despre ce e ?
- Despre război, iubire și vreme. - E bună ?
Într-un fel.
E prea intelectuală pentru oamenii simpli
Și prea simplă pentru intelectuali.
E lectura de vară ideală pentru oamenii cu case pe plajă de milioane.
Așa eram și noi.
Da, dar noi tot n-am fi citit cartea asta.
Ce mai faci, Ben ? Cum merge lucrarea ?
- Bine. - Despre ce e ?
Despre dreptul de a muri.
- Dreptul de a muri ? - Sau de a ucide.
Energia lui Suky era statornica, zi și noapte.
Asta în ciuda unei tiroide slăbite,
Pentru care lua pastile la șapte, la prânz și la patru după-amiaza.
Eram singura care știa că mai mereu se prefăcea că e într-o reclamă.
Sau într-un film. Și ea era vedeta.
Mie mi se părea impecabilă.
Mamă, îmi mai dai lapte ?
Erau zile în care Suky făcea scurt-circuit, ca un robot.
Mâncați, copii !
Mereu am crezut că mama mea dispărea în clipele alea.
Mă speria, mă înfuria.
Credeam că e vina mea că era tristă
Și că eu trebuia s-o fac iar fericită.
Am crezut că ai uitat să spui noapte bună.
Toanele ei îmi conduceau viata.
Iubita mea...
- Bună, Dot ! Vrei cafea ? - Nu, am băut deja.
- El e fiul meu, Ben. - Avocatul !
Încă nu. Îmi pare bine.
- Și Herb. Îl cunoști. - Bună, Herb !
Doamne !
El e dl. Swagart. Trebuia să plece.
Ia loc !
Mai sunt și alte tinere soții aici. Le vezi alergând.
- E totul în regulă ? - Da, dar fiul meu, Chris...
- Din Utah ? - Da.
S-ar putea să vină în est.
Ar fi frumos să se mute lângă tine.
Are o problemă cu soția și a părăsit-o.
Acum locuiește în mașină. Nu știu ce să fac.
Mereu era amețit, înțelegi ?
E dureros. Știu.
Dar uneori trebuie să accepți că sunt cum sunt.
- Simt asta cu fiica mea. - Ai dreptate.
Știam că trebuie să vin la tine. Era un presentiment.
- Stă în mașină ? - Da. Ea spunea că e amețit.
- Oare ce înseamnă asta ? - E un cod. Înseamnă tâmp.
Alo ? Bună, Marianne !
Ce ? Nu, spune-i că 45 e oferta maximă.
Dacă se duce în altă parte, n-are decât.
Nu-ți mai face griji, o să fie bine. Faci o treabă fantastică.
O dimineață plăcută, Marianne !
Doamne ! Femeia asta o să mă scoată din minți.
Tensiunea ta a aiuns de la 12 cu 9
La 15 cu 10 în cursul unei discuții.
De când ai devenit asistenta medicală ?
Un pic de apreciere pentru îngerul tău, tată.
Am nevoie de un birou. Putem aranja unul ?
Ce rost are să ai un birou ?
40 de ani am lucrat ca să clădesc firma asta,
Iar ei strică tot. Sunt niște țânci !
Dacă aș avea un birou, aș fi acolo de la 10 la 13.
Pot să vorbesc cu Marianne, să citesc manuscrisele.
Apoi vin acasă și sunt pensionar.
Când suntem împreună, am fi cu adevărat împreună.
Ai suferit trei infarcturi grave. Nu ajunge ?
- Trebuie să plec. - Pa, scumpule !
- Te iubesc ! - Salut !
Mă duc acasă, în Brooklyn.
Ce se întâmplă aici ?
Dacă o iau razna, foarte bine. Dar vreau dovezi.
Cât o să treacă, înainte să înnebunească de tot ?
- Fiul ăla amețit vine aici. - Minunat !
Pippa, mă bucur că ai putut veni ! Ce plăcere !
Mulțumesc pentru invitație. Asta e pentru tine și Dot.
Aș vrea să fii cu ochii pe Dot.
Are probleme. Știu că vorbește cu tine.
- Sigur. Unde e ? - Nu vrea să iasă.
Îți vine să crezi ? Un bărbat de 35 de ani se ascunde în camera lui.
I-am spus că e o idee proastă. E în capătul holului.
În dormitorul de oaspeți. Fă-o să bea un Pepsi, ceva...
Bine.
- Nu ies ! - Poți să ieși !
- Cine e ? - Pippa Lee. O caut pe Dot.
Bună, Dot ! Johnny m-a rugat să te caut.
Uită-te la mine ! Nu pot să ies.
- Sunt Pippa Lee. - Chris.
De ce-ai pui asta ? Am călcat cămașa de la mine.
Scuză-mă. Trebuie să fac ceva.
Unde te duci ?
Era un băiețel tare drăgălaș ! Nici nu-ți poți închipui.
Când adopți, nu știi cu ce o să te alegi.
Am avut nevoie de 16 ani ca să-mi dau seama
Ce se ascundea dincolo de personalitatea lui Suky.
- Ia Dexedrine. - Cine ?
- Mama. - Ce-i Dexedrine ?
Amfetamine. De asta nu doarme și se poartă ciudat.
Mama nu se poartă ciudat.
Mamă, de ce iei așa ceva ? Pastilele... De ce le iei ?
Sunt medicamentele mele. Te rog, pun-le înapoi.
Chester mi-a spus că sunt amfetamine.
Chester nu știe ce spune.
Ce se întâmplă dacă nu le iei ?
Mă îngraș, ca bunica Sally.
Asta vrei ? Să umblu ca o balenă bolnavă ?
- Nu. - Lasă-mă să-mi fac treaba.
Mai bine ajută-mă ! De ce nu mă ajuta nimeni ?
Crucea e formată dintr-o scândură verticală și una orizontală.
Cea verticală e îndreptată spre cer, spre spirit.
Cea orizontală e linia pământului. Viața pe pământ.
Asta e frumos la lisus. Nu era doar fiul Domnului.
Vreau să știu cum ești cu adevărat.
- Cum adică ? - Fără medicamente.
Lasă dramatismele. Exagerezi.
Atunci încetează. Nu-mi pasă dacă te îngrași.
E medicamentul meu.
Bine. Să sperăm că nu mă umflu.
Părinte, mulțumim pentru mâncare,
Pentru darul de a fi împreună ca o familie.
Cu copiii aceștia frumoși în jurul meu.
Suky a rezistat fără pastile exact o săptămână.
Cine e președintele ? Știe cineva ?
Cred că știm toți că mâine se tunde iarba.
Imaginați-vă o asemenea cina care dură un an întreg.
Lua tot mai multe pastile.
Nu puteai ști cum va fi, de la o clipă la alta.
Scuzați-mă ! Pippa !
Ce se întâmplă ?
Vino să dansezi cu mine, mamă. Dansezi cu mine ?
- Dansează ! Ridică picioarele ! - Ce se întâmplă ?
Ridică picioarele !
O să-ți spun un secret.
- Mamă, am reușit. - Ce tot spui ?
M-am drogat și eu. Acum putem să ne drogam împreună.
Noi două, mamă.
Mi-ai luat medicamentul ! Cât ai luat ?
Nu știu. Dar e în regulă. Te iubesc !
Te iubesc, mamă ! Tare mult.
Nu trebuie să-i spunem tatălui tău nimic.
- Ești de acord ? - Da.
M-am săturat de tine !
Știam că ești rea de când te-ai născut.
N-avea să cedeze sau să se schimbe niciodată.
Chiar dacă asta însemna să mă tragă în jos cu ea.
Herb...
Trezește-te !
Eu sunt. Eu am fost filmată.
Despre ce vorbim ?
Tortul de ciocolată, iaurtul... Am văzut imaginile. E oribil !
Tu ai fost ?
Stăteam pe jos și mâncăm ca un animal.
Herb, cred că înnebunesc. Poate că înnebunesc.
Vino încoace !
Calmează-te !
E mai bine să fii tu somnambula, decât să fiu eu senil.
Sigur că da.
Oricum, multă lume e somnambulă.
N-o să scapi așa dacă ești acuzată de vreo crimă.
- Pippa Lee, nu ? - Bună ! Ți-ai găsit de lucru.
- Vreau să ajung în vârf. - E o zi frumoasă.
- Încerc să nu bag de seamă. - Și un pachet de Marlboro Lights.
- Un obicei costisitor. - Nu fumez.
- Nu lucrezi și noaptea, nu ? - Încă nu. De ce întrebi ?
Mă gândeam ce slujbă oribilă e
Să aștepți să vină cineva și să cumpere țigări.
- Chibrituri ? - Te rog.
Îmi pare rău că te-am lăsat baltă. Nu-mi prea plac petrecerile.
Nu ar fi trebuit să deranjez.
N-am nevoie de punga. Salutări mamei tale.
Ce dulci sunt căpșunile !
- De la ferma Maplebank. - Cum merge cu cartea ?
Am citit 100 de pagini. Cine știe ?
- Tu. - De unde știi că eu știu ?
Mereu faci așa.
Te prefaci că n-o să meargă, dar știi bine că da.
Am o idee. Termină tu discu_iile pentru mine,
Dacă tot știi ce gândesc. O să economisim mult timp.
Bună idee !
Liliecii chiar se agață în păr ?
Poți să spui ceva care nu e un clișeu ciudat ?
Cred că am lăsat farurile aprinse la mașină.
Mătușa Trish era cel mai bun om din câți am cunoscut.
Putem vorbi despre asta mai târziu.
Odihnește-te !
Cine ești ?
Kat. Asta e camera mea.
- Îmi cer scuze. - Nicio problemă.
- Ai dormit bine ? - Cine e Kat ?
Colega mea de apartament.
Părinții tăi o să vină în câteva ore.
Ce ?!
Trebuie să discuți cu ei mai devreme sau mai târziu.
În ceea ce mă privește, poți să stai cu mine
Până termini liceul. Știu că ai probleme acasă.
Da ?
N-o s-o spună nimeni, așa că o fac eu. Ai făcut bine că ai plecat.
Pa !
- Ne vedem diseară, Pippa ! - Pa !
- Mătușa Trish ! - Suntem două oi negre.
- Nu fug. Am terminat. - Ce înseamnă că ai terminat ?
- Că nu vreau să mai stau cu voi. - Deci e vina mea.
- Ce e vina ta ? - Ce mi-ai făcut ?
Nu ți-am făcut nimic. Am terminat. Nu înțelegi ?
Nu mai vii acasă nici de Crăciun ?
N-am spus asta. Sigur că o să vin.
Dar e mai bine să nu mai stau aici.
Ce ți-am făcut ?
Ce ți-am făcut de ai devenit atât de secretoasă și de nefericită ?
- Nimic. - Ce am făcut ?
Te rog, mamă !
Nu fi tristă.
Nu, tu să nu fii tristă. E în regulă, iubita mea.
Te iubesc tare mult ! E în regulă.
Nu pot.
Pippa !
- Am terminat. - Pippa !
Promit !
Nu m-am dus acasă nici de Crăciun, nici altă dată.
Eram liberă.
- Slavă Domnului ! - Ciocolată ?
Credeam că m-ai părăsit.
Nu-l mai suport. E un nenorocit !
Sam are un simț al umorului răutăcios.
Poate dacă ai râde și tu...
Am râs patru ani, iar acum plâng.
- Cred că Sandra are o aventură. - De ce spui asta ?
Vrea să se despartă de Sam, dar ea se teme să fie singură.
Așa că se leagă.
Poate vrea să crezi că are o aventură,
Ca să-mi spui și mie, iar eu să-i spun lui Sam,
Care să se poarte mai frumos cu ea.
Chiar crezi că Sandra e atât de șireată ?
- Multe femei sunt așa. - Șirete ?
Nu. E în natura umană. Cel mai puternic supraviețuiește.
- Să-ți împrospătez memoria ? - Nu contează.
Nu-mi place cartea asta. Eu mă culc.
Dar tot cred că are o aventură.
Apropo, cred că ți-am găsit un birou.
- E perfect ! - Mă bucur mult.
A fost nevoie de două zile să aduc mobilă.
M-am gândit că ar fi grozav să ai un loc al tău
Departe de Marigold Village.
Asta pentru ce e ? În caz că mă tăi cu hârtia ?
Că-mi scapă un telefon peste picioare ?
Și bătrânii sângerează La fel ca tinerii.
Hai să montăm un EKG în colț, iar tubul de oxigen îl punem acolo.
Bine, te las să muncești.
Mulțumesc. Ce drăguță ești !
A sărit în fața mea.
E al tău ?
Bună ! Scuze pentru întârziere.
- Ce poșeta frumoasă ! - Mulțumesc.
Ce frumoasă ești ! Ce ai schimbat ?
Sunt indolenta.
Aș vrea să pot fi liniștită și bună ca tine.
Bunt ?
Ce e ?
S-a terminat totul între mine și Sam.
E o mare porcărie, nu știu ce să fac.
N-o să mai am o viață normală.
Poți să fii căsătorit cu oricine, dacă asta e problema ta.
- Cu oricine ? - Căsătoria e un gest de voință.
Îl ador pe Herb, dar căsnicia funcționează pentru că vrem noi.
Dacă lași iubirea să țină totul la un loc, poți s-o lași baltă.
Iubirea vine și pleacă minut de minut.
Faci totul să sune lipsit de romantism.
Alege orice bărbat de peste 50 de ani de aici.
Oricare dintre noi ar putea fi măritată cu el.
- Și ăla ? - Are nevoie de rutină lui.
Dacă-i anticipezi nevoile înainte să le conștientizeze,
E docil ca un miel.
- Și ăla ? - Trebuie lăudat.
Dar dacă-i bagi degetul în fund când își dă drumul,
n-o să-ți facă probleme. Glumeam.
Mă întreb dacă nu cumva am o cădere nervoasă discretă.
Ai luat cizmele ?
Da, mi le-a pus deoparte. Le-am luat.
Bine. Bravo ție ! Le meriți.
Dna. Lee ?
Vreau niște țigări.
- De care ? - Albe.
Marlboro Lights ?
Pippa...
E în regulă.
Vrei să te duc acasă ?
Poate n-ar trebui să spui nimănui despre asta.
- O să încerc. - O să încerci ?
Poate o să-mi scape cândva.
Cred că mi-am dat seama ce e ciudat la tine.
Nu poți să minți, nu ?
Bine. Mulțumesc.
Ce e ?
Pippa, pentru numele lui Dumnezeu ! Încă nu sunt mort.
Iartă-mă !
Apartamentul mătușii Trish a fost un adăpost după
isteria din casa mamei. M-am înțeles bine cu ele două,
Dar eram fascinată în secret de Kat.
Poate și pentru că părea un pic periculoasă.
Pa !
Care e materia ta preferată ?
- N-am niciuna. - Dar ce-ți place ?
- Nimic în mod special. - Trebuie să fii bună la ceva.
- Eu te cred specială. - În ce fel ?
În felul în care nu pot să cred că mi-ai căzut în brațe.
Aproape, că ajung să cred în destin.
Bună !
Ea e prietena mea, Shelly. Ea e Pippa.
Aveai dreptate, e perfectă.
Hai să-i dăm drumul !
Eu ce fac ?
Când lucrăm în industria filmului nu puneam întrebarea asta.
Veneam și vedeam ce se întâmplă.
Uită-te la camera de parcă ar fi cineva care nu-ți place.
- Ăsta e secretul. Așa. Asta-i Kitty. - Cine-i Kitty ?
Fata din romanul pe care-l scrie. Pentru asta sunt pozele.
Kitty e latura sălbatică a fiecărei femei. E netemătoare.
- Nu ți-ai dori să fii netemătoare ? - Ba da.
Dacă ai fi, n-ai plânge de fiecare dată când ai închide telefonul,
după ce vorbești cu mămica.
- Uită trecutul. - Tu asta faci ?
Eu sunt față de pe Pluto. Sunt înfricoșătoare.
- Putem să luăm gogoși ? - Mai târziu.
Bine. Asta e scena în care dna. Washington vine acasă
Și te găsește în țarcul ei de joacă.
Cine e dna. Washington ?
Dna Washington e femeia care deține vilă în care stai.
Într-o zi vii acasă și vrei să te joci cu jucăriile copiilor ei.
Ascultă !
Trebuie să fii foarte supărată. Gândește-te la ceva trist.
- Nu simt nimic. - Hai !
Haide, Shell !
O să-ți facă rău ? N-o lăsa să ia copilul !
Asta e. E copilul tău. E perfect.
Urmează bătaia la fund.
- Ce ? - Ne prefacem.
E bine ?
Hai !
- Am spus să ne prefacem ! - Scuze.
Te simți bine ?
- O luăm de la capăt ? - Da.
Încă o dată.
Cum, te simți, Kitty ?
Da. Bine.
Lesă. Hai !
Am permis acelor două săptămâni din viața mea să existe
pentru că simțeam că n-am de ales.
Nu e chiar așa însă. N-am fost forțată.
Îmi plăcea atenția.
Mătușa Trish a venit acasă bolnavă.
Atunci s-a încheiat șederea mea cu ea.
- Ai dormit până târziu ? - Iartă-mă, am adormit greu.
- Bine. Am plecat. - Ne vedem la masă !
Mai vrei ceva de la magazin, în afară de gemul de caise ?
Ce ?
De când ne-am mutat în casa de bătrâni, pari tot mai tânără.
Pentru că nu-mi mai aranjez părul.
Chris ? Sunt Pippa Lee.
Îmi cer scuze că te deranjez, am uitat că am lăsat mașina la magazin.
O să aștept aici. Bine.
Mama ta mi-a spus că treci printr-o perioadă grea.
Se poate spune și așa.
Am fost concediat de la azil. Iar când am ajuns acasă,
Mi-am găsit soția în pat cu cel mai bun prieten.
E rău.
Probabil că există un motiv serios pentru toate astea.
Care ?
- Sunt un bou. - Da ?
Nu știu de ce, dar așa am fost mereu.
Cred că tatuajul ăla a durut rău.
Am încercat să intru la un seminar iezuit când aveam 17 ani.
- Voiai să te faci preot ? - Da, dar mi-au respins cererea.
- Mai ai vocația ? - Doar tatuajul.
De ce ți-ai pierdut credința ?
Am încetat să mai cred
Că D, umnezeu e un mister pe care-l înțelegi cu o singură carte.
Dar atunci părinții mei mă considerau deja un ratat.
Am fost căsătorit cu o obsedată de persoan lui Isus.
Și eram furios pe lume ca și atunci când eram creștin.
Așa ajungem în prezent. Cu un deceniu în plus sau în minus...
La ce te gândești ?
- Că pari... - Cum ?
Foarte inteligent.
Păcat că n-ai făcut o treabă serioasă. Ți-ai fi ușurat viata.
- Bine. Mulțumesc. - N-am vrut să te jignesc.
Du-te la viață pe care ți-ai aranjat-o.
Sunt sigur că ești fericită, dincolo de anxietatea asta.
- Ai dreptate, ești un bou. - Ți-am zis eu !
În anii de după plecarea de la mătușa Trish,
Îmi am, intesc doar problemele în care am intrat.
Eram într-o cădere liberă.
Am luat toate pastilele pe care le găseam.
Nu-i de mirare că nu-mi amintesc nimic.
Într-o zi am aflat că mama murise.
Am încercat să rămân cât mai amorțită.
El era prietenul meu, Jed.
Nu, era Craig. El era prietenul meu.
Nu pot să cred că i-ai vândut un tablou lui Gigi Lee.
Cine e ?
O moștenitoare, colecționara și petrecăreață.
Cunoaște pe toată lumea. Îl știe pe Andy.
Bună !
El e Sam Shapiro, romancierul.
Materialul aparține copilăriei.
Știu, dar mă deplasez în timp. E un aspect lichid.
Foarte bine, dar lasă secvențele să se acumuleze,
Sunt prea sacadate.
Exact asta și caut, sentimentul de sacadat.
- Bună ! Ești cu noi ? - Sunt cu Craig.
Ai cumpărat un tablou de la el.
Da, el e Max. Eu sunt Herb. Tu ?
- Pippa Sarkissian. - Ce nume mai e și asta ?
- Englezesc și armean. - Bine ai venit !
Dacă n-ai costum de baie, intră dezbrăcată.
Nu e nimeni aici. Hai !
Ms bucur să te văd.
Vreau să organizez o expoziție la Paris, în primăvară.
Ai mai fost la Paris ?
Ce e ?
Pippa Sarkissian.
Vino încoace ! Vorbește cu noi !
Pippa, ce mănâncă la micul dejun un spirit liber ca tine ?
Pare să m_nânce la micul dejun ? Haide...
- Mănânci ? - Nu.
Asta e prima greșeală.
Ce faci dimineața ? Te trezești și te duci la studio ?
N-am studio.
Trebuie să fii artistă, dacă te îmbraci așa.
- Cu ce te ocupi ? - Lucrez la un magazin de haine.
Nu ai nicio ambiție ?
N-a mai intrat nimeni pe ușa asta fără să aibă o ambiție.
Valetul scrie o nuvelă. Mi-a spus ieri.
Mă duc să iau ceva de băut. Vrei și tu, Pippa ?
- Adu-mi un pahar din astea. - Bine. Vin imediat.
Ce casă fantastică !
Nu e casa, e mausoleu. Nu e nicio mobila comodă,
cu excepția canapelei ăsteia.
- Parcă aș trăi în acvariu. - Atunci de ce stai aici ?
Din cauza soției. Eu nu mi-aș permite așa ceva, deși nu sunt sărac.
Pippa, când o să începi să faci ceva cu viața ta ?
Cum adică ?
Nu-ți pierzi spiritul când n-ai nicio țintă ?
- Vremurile se schimbă. - Poftim ?
- Ai o drăgălășenie anume. - Nu sunt drăgălașă.
Poți fi experimentată și drăgălașă.
E o chestie naturală la tine.
N-am mai văzut așa ceva la un om de multă vreme.
Mă duc să înot. Hai !
Nu mi-am dat seama atunci dar pusesem ochii pe Herb,'
Iar de atunci, să te ții !
Mă face nostalgic după prima mea soție.
Crede-mă, asta e ceva.
Ești interesantă, Pippa, te-am urmărit.
- Da ? - Ești femeia fatală ingenua.
- Tu ce ești ? - Scriitorii sunt vampiri.
Aștept să vină fata potrivită, să mă facă om.
Îți dai seama că dacă m-aș aplecă să te sărut,
Aș fi al treilea pe seara asta ? Am dreptate ?
Da.
- Poftim ! Mulțumesc. - Pe săptămâna viitoare !
Următorul !
Peste în seara asta.
Vine tocmai din Mâine, în fiecare joi.
Te simai vinovată pentru omul cu peștele ?
Un pic.
- Îmi pare rău pentru data trecută. - Nu-i nimic.
- Ce faci ? - Bine.
Am fost la cineva pentru somnambulism.
Mi-a spus că sunt nebună. E psihiatru.
Asta pentru că el crede că am nevoie de medicamente. Și de un lăcătuș.
Mi-a sugerat să încuiem dormitorul pe dinăuntru,
Iar Herb să ascundă cheia. Trebuie să-mi fac și un hobby.
Mă gândesc să joc bowling.
Vrei să ne plimbăm ?
- După ce iei peste. - Fac paste.
Unde vrei să mergem ?
Nu știu. Pot să-ți arăt unde am crescut.
Bine.
Cum ajung acolo ?
E drept înainte vreo 3 km, apoi întorci.
O să-ți spun. E aproape.
Uite !
- Ce mică pare ! - Familia ta mai e aici ?
Nu.
Ea e fiica mea, Grace. Mă urăște.
Oare...
- Ce ? - Am greșit cu ea ?
Nu voiam s-o sufoc așa cum...
Cred că se întâmplă în unele familii.
Treci de la o generație la alta, greșind în sens invers.
Era simplu cu Ben.
Dar ea e fotoreporter.
Călătorește prin toată lumea, face poze unde sunt explozii.
- Știu. Am făcut ceva bun. - Fiica ta pare că tine.
- De ce ? - Spui că trăiești mereu o dramă.
Am fost nesăbuită cu viața mea, ăsta e adevărul.
Nu am mai văzut-o niciodată.
- Pe cine ? - Pe mama.
După ce am fugit, a murit. A făcut infarct.
Dacă aș putea cere ceva, aș vrea încă o după-amiază cu mama.
Uită-te la ochii ei.
Aș fi bună.
Frumoși !
Am fost la cursul de olărit al lui Dot.
- Ce bine ! - De ce crezi că e bine ?
Doctorul spunea că ai nevoie de un hobby.
- Ce-ți place la mine ? - Acum ?
- Da. - În primul rând, mă suporți.
- Asta e tot ? - Sigur că nu.
Herb, ce s-a întâmplat cu noi ? Râdeam atât de mult !
- Ce s-a întâmplat ? - Nu poți râde mereu.
Trebuie să râdem.
- Sau ce ? - Sau a murit degeaba.
- Nu începe ! - N-am voie s-o pomenesc ?
N-o să las căsnicia asta să fie apăsată de vinovăție.
Am discutat asta de o sută de ori. Era nebună.
Când ai de-a face cu un asemenea om, e ca și cum ai băga mâna în mixer.
Mai devreme sau mai târziu te alegi cu degetele tăiate.
Nu mai suport. O tot văd, Herb.
Văd trecutul, care se prăbușește.
Nu mai suport. Îmi pare rău.
Poate că ar trebui să iei antidepresive.
Ce ?!
Te simți bine ? Vrei să vorbești ?
Mama făcea asta.
D, isparea brusc. O găseam în pat, în fața televizorului,
Cu o farfurie de pâine pe burtă. Așa a murit.
Știu.
- Trebuie să-ți iau tensiunea. - Ba nu.
Am dormit o săptămână după petrecerea de la Herb.
Poate că încercam să-mi evit următorul prieten.
Când m-am trezit,
Am simțit nevoia copleșitoare de a auzi vocea lui Herb.
Îmi era atât de dor de el, că era ciudat.
- Alo ? - Dle Lee, sunt Pippa Sarkissian.
- Pippa ! - Vreți să luăm micul dejun ?
- E trei după-amiază. - Mâine.
La început se purta de parcă eram amici. Parcă era un unchi.
Spunea că mă irosesc. Eu îl făceam boșorog.
Dar ne întâlneam la două zile, ne plimbam, mâncăm ceva.
Îmi dădea liste de lectură. Voia să mă educe.
Scuze pentru întârziere.
- Mereu întârzii. - Sau poate vii tu mereu devreme.
Ți-am cumpărat ceva.
Nu trebuie s-o porți decât o dată.
Când suntem singuri La casa de pe plajă, în weekend,
vreau să vii la prânz.
- Nu trebuia să cumperi asta. - Ba da.
Îmi plăcea să fiu cu Herb. Mă făcea să mă simt protejată.
Credeam că sunt scriitor. Credeam că chemarea mea, dar nu era.
Nu pluteam. Am o fire critica și asta m-a împiedicat să plutesc.
O vreme m-am rătăcit, nu știam ce o să fac.
Aveam un prieten editor, care mi-a oferit de lucru. Și iată-mă.
Spune-mi ce-ți place la mine.
Nu te dai mare cu asta, dar cred că ești foarte inteligentă.
Ești frumoasă, dar nu faci caz de asta.
Ai o tristețe anume. Îmi place asta, în moderație.
Îmi place haina ta.
- Atât ? - Nu.
Îmi plac fata și vocea ta. Și...
- Asta o să sune ciudat. - Spune !
Parcă aș simți ce simți și tu.
Dacă ești agitat, fericit, trist, o simt și eu în corp, în degete.
Ce lucru remarcabil !
Nu vreau să te cenzurezi în preajma mea.
Spune-mi ceva despre tine.
Spune-mi cel mai important lucru la tine.
Sunt o ratată.
Mă simțeam de parcă eram salvată dintr-o epavă în flăcări.
Dacă sunt bun la ceva, e să-ți spun cât de minunată ești.
Ești adevărata mea soție.
Nu mă vrei eu întristez oamenii.
- Nu cred asta. - Oricum, ai o soție.
Dacă mai trebuie să mai stau o săptămână cu dementa aia, mă spânzur.
Ani de zile am sperat să aibă o aventură,
Ca s-o pot părăsi, dar n-o face. Ticăloasă !
Dnă Lee nu e dispusă să lucreze, ca noi ceilalți.
- Bagă-ți-o în fund ! - Ce-ai spus ?
Nu înțeleg. Acceptă să divorțeze dacă luăm masa cu ea ?
Vrea să facă trecerea într-un mod elegant.
- Nu pot să cred că ai acceptat. - Îi datorez măcar atât. Hai !
Dle Lee, mă bucur să vă văd. Bună ziua, domnișoară !
- Bună, Alphonsa ! - Bine ați venit !
Bună !
Sam, ce surpriză plăcută !
Îi spun lui Jerzi să aducă șampanie.
Simetrie perfectă.
- Ce ? - Hai !
M-a invitat la masă.
Noroc !
- Ce bebeluș ești ! - Mulțumesc.
Să fim sinceri. Voiam viața lui Gigi în acel moment.
Nu era vorba de bani dar banii făceau totul în regulă.
Era opusul haosului, a tot ce cunoscusem până atunci.
Voiam să fiu la adăpost.
- Doamnă... - Masa e servită.
Pippa, Herb.
Prânzul acesta e în cinstea onestității.
Mâncăm friptură și hamburgeri și nu ne gândim la fetele ucise.
- E cineva vegetarian aici ? - Uite adevărul, așa cum îl văd eu.
Un porc pentru o vacă. E un schimb corect.
Cine e cine ? Scuze.
Să luăm masa. Cine vrea porc ?
Mai întâi, un toast.
Pentru transformare.
Lasă arma !
Las-o jos !
Nu e amuzant cum bărbații se căsătoresc cu femei
Tot mai ușor de dominat, până ajung ca niște imbecile ?
Lasă arma !
Dă-mi pistolul. Nu !
Imaginea ei avea să mă bântuie toată viața.
Știam fără să mă gândesc nu numai că mă voi mărita cu Herb,
dar și că mă voi dărui lui ca o pocăită.
Era ultima mea șansă de a fi bună.
Dacă o ratăm, aveam să mă pierd pe vecie.
În fiecare zi încercam să fiu bună, să șterg trecutul.
Am încetat să mă droghez. Dar nu știam cum să fiu acest nou om.
Ca o dansatoare care învața un număr nou,
Mă bazăm pe repetiție ca să-mi educ creierul.
Alo ?
Abia când am născut am ajuns să cred în ce făceam.
Așa, Pippa Sarkissian a dispărut pentru totdeauna.
Așa am devenit Pippa Lee.
Am fost dată afară de la cursul de olărit.
- Cine e ? - Eu.
Vin imediat.
E totul în regulă ?
Am fost dată afară de la cursul de olărit.
De ce ?
I-am spus profesoarei să se ducă naibii.
Stai să iau cheile și bem o cafea.
Era o vrăjitoare.
Ce cauta prosopul ăsta aici ?
Mănânci și nu voiai să strici canapeaua ?
Nu.
Ce ?
Când a început ?
La ceva vreme după ce ne-am mutat aici.
Speram să fie o aventură, dar nu e.
Știu că e groaznic pentru tine.
Vreau să iei toți banii. Meriți totul.
Mulțumesc. O să te însori cu ea ?
La vârsta mea ar fi ridicol, nu ?
Vreau să trăiesc. În ultimii ani mă îngropai.
Simt țărâna în gură. Parcă abia ai aștepta să se întâmple.
- Cum poți să spui asta ? - Simt că ți-e milă de mine.
Te temi de mine. Deja ești în doliu. Nu nega asta.
Sigur, mă tem că îmbătrânești și o să mori. E normal.
Nu vreau să fie normal, nu vreau să fiu jelit.
Nu sunt o fantomă. Vreau să trăiesc.
Nimeni nu știe când va muri. Poți să mori și tu mâine.
Du-te naibii pentru că mă faci să mă simt bătrân.
Dar ești bătrân, Herb !
Sandra !
Să te sinucizi cu un aparat de râs de unică folosință.
Nu cred că a mai făcut nimeni asta.
E disperată. Te iubește.
Trusa de prim-aiutor a fost utilă.
Aveam un sentiment ciudat când am coborât pe scări.
Mă simțeam ușoară,
De parcă mi se luase o greutate imensă de pe umeri.
Nu uitați acest moment, fani ai sportului !
Nu uitați unde erați !
Pippa Lee e pe turnanta, cu ștafeta vinovăției în mână.
Se apropie de Sandra Dulles. Schimbul e reușit !
Pippa Lee i-a păsat vinovăția Sandrei Dulles.
Nu credeam că voi apuca să văd acest moment.
Bună !
Ce faci ?
Soțul meu are o aventură cu o prietenă bună a mea.
E oficial. Nimeni nu mai are nevoie de mine.
- Bună, mamă ! - Dot !
N-am vrut să te supăr. Serios.
Are 35 de ani iar tu ai cât ai ' !
- Știu, dar n-am făcut nimic. - Nu e treaba mea.
Dar sunt dezamăgită când cineva nu e așa cum credeai.
Mi-am pierdut controlul. Țin mult la tine.
De ce nu simt nimic ? Nu pentru că nu te mai iubesc.
Te-am adorat până în dimineața asta.
- Ești în stare de șoc. - Ce obositoare e !
- Ce ? - Situația asta.
Să derulăm înainte până la divorț.
Unde sunt ?
- Unde te duceai, mamă ? - Ben, nu cred că e important.
Vreau să înțeleg totul.
Aveam dureri în piept. Simțeam ca zeii mă pedepsesc.
Nu mai fi atât de egoistă și bea-ți ceaiul.
Iartă-mă, Pippa !
- Pentru ce ? - Nu pot...
Ben, tatăl tău și Sandra...
Se iubesc. De asta plecăm.
- Ce ? - O să mă arunc pe geam.
Ce proastă sunt ! Și egoistă.
Mă arunc pe geam dacă nu mă ierți.
- Te iert, ridică-te, te rog ! - Nu o ierți.
- Așa e. - Cum a putut tata să-ți facă asta ?
Se temea de moarte. S-a îndrăgostit.
Nici eu nu eram foarte stăpână pe mine, așa că nu știu...
- Îți pasă măcar ? - Cum să concurez cu așa ceva ?
- Bună ! Unde e ? - Scumpo...
- Dna. Lee, la telefon. - Ben, du-o la el. Vin imediat.
Alo ?
Vreau să spun că ești singurul om din lume
Căruia nu trebuia să i se întâmple așa ceva.
- Mulțumesc, Sam. - Și mai voiam să spun...
- Te iubesc ! - Și eu.
Serios.
- Te sun mai târziu. - Bine.
Sam, nu vreau să mai gătesc miel.
Înțelegi ce vreau să spun ?
De ce Ben rămâne ?
Nu știu. Părea că vrea asta mai mult.
Serios ? Cum măsori așa ceva ? Ai un iubiro-metru ?
Hai acasă, să ne odihnim câteva ore.
- A fumat cineva aici ? - Nu știu.
Tată ?
- Ce ? - Dacă tata fumează...
- Nu. - Atunci poate...
Are creierul mort ?
N-o să mai scoată nicio vorbă, niciodată ?
- Asta spun medicii. - Nici nu ai cerut altă opinie ?
- Gracie, știu... - Noapte bună !
De ce te-ai obosit să minți ?
- Doamne, fumezi ! - O să mă las în curând.
Dar nu te-am văzut fumând niciodată.
Știu.
Îmi pare rău că ți s-a întâmplat asta.
Nu plâng din cauza lui tata.
Plâng pentru că sunt rea cu tine. Urăsc asta.
Nu vrea să fiu, serios.
Nu e vina ta.
Sunt multe lucruri pe care nu le știi despre mine.
Nu încă.
Vreau să fim prietene,
Pentru că mai avem timp.
Aș fi onorată să-ți fiu prietena.
- Nu onorată, doar fericită. - Bine, fericită.
Am văzut lumina aprinsă. Voiam să văd dacă vrei ceva.
Mama mi-a spus ce s-a întâmplat.
Fiul meu e la spital. Ar trebui să mă odihnesc, dar nu pot.
Pot să te plimb cu mașina.
Au numărul tău de mobil ?
- Nu trebuie să fii la muncă ? - Sunt liber până la cinci.
Aș putea să-i scriu un bilet lui Grace.
Bine.
- Plec în curând. - Unde te duci ?
În vest, probabil.
- Pentru ce te rogi, când te rogi ? - Pentru fericirea copiilor mei.
Și să fie buni. Sună copilăresc când o spun cu voce tare.
Vrei să te rogi pentru soțul tău ?
Nu mai e nicio speranță. Creierul său e mort.
- Nu pentru creier, pentru suflet. - Nu știu să fac asta.
Ba da. Să încercăm !
Bine, Herb. O să te las să pleci.
Sigur ești furios că te-am lăsat așa atâta vreme.
Dar voiam s-o așteptam pe Grace.
Te iubesc oricum.
O să te iubesc mereu, ticălosule.
Sunteți gata ?
E timpul să schimbăm ceva.
O să stau cu Ben și cu prietena lui, în oraș.
O să găsesc un loc aproape de ei,
o să aștept să devin bunica.
Sunt trează.
Bună, mamă !
Plec într-o călătorie.
- O călătorie ? - Da.
Puteți să sunați hamalii, să luați ce vreți și să donați restul ?
- Și slujbă ? - Da, slujba...
Cheamă pe toată lumea, mai puțin pe Sandra,
Sună-mă pe mobil și spune-mi dată.
Știi ce ? Invit-o și pe Sandra !
Mamă, chiar pleci ?
- O să mă întorc. - Când ?
Tatăl tău iubea o femeie pentru care am gătit două zile pe săptămână
În ultimii patru ani. N-o să organizez eu slujba.
- Cine e ? - Prietenul meu.
- Un prieten ? Ce se întâmplă ? - Ben, n-o să mă pierd la apus.
Vreau să văd ce urmează.
Nu pot să cred că se întâmpla una ca asta.
Ne-a oferit jumătate de viață. Nu crezi că merită o vacanță ?
Vă iubesc !
Nu știu cum va fi restul poveștii.
Nu știu cine va apărea în ea.
Știu doar că simt ca ăsta e doar începutul.
resincronizare CODYBOSS1969